EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag orkar inte med en dålig bok. Gör du det?
Det är ett åtagande, ett kontrakt mellan författare och läsare,
och jag måste bli fångad med ens.
Man har ju trots allt begränsat med tid.
Det är väl nåt du har i överflöd.
Kanske mer än de flesta,
men det är hur man tillbringar tiden som räknas, eller hur?
- Varför pratar vi om berättelser? - För att jag vill berätta en.
Som du ser är det ett spel på gång.
En springare hotar en drottning.
- Vems springare och drottning? - Vem är svart? Vem är vit?
Du väljer.
- Förlorarens sida. - Vi får väl se.
Så vad hände efter att du lämnat klostret?
Jag hade redan bokat en resa till England ombord på Demeter.
Det var nog en intressant resa.
Du anar inte.
Så berätta.
Det är en lång och invecklad historia.
Till sjöss stöter man på många intressanta typer...
...och jag råder dig att inte bli för fäst vid nån av dem.
Jo, gör det!
Har du sett min hand, kapten?
Kapten?
Har du sett min hand?
Har du sett den?
Är du säker på att det är den rätta?
Det är graven du pekade ut.
Den som barnen... klagade på?
Den med gråtandet.
Nå, öppna den.
Den här stackaren begravdes levande.
Notera klösmärkena. Det är som jag fruktade.
Ser du?
Vadå?
Den här kistan är 70 år gammal,
men vissa av reporna är ganska nya.
Åh, Piotr. Min vackra pojke.
Piotr!
Jag beklagar, mitt barn.
Han hade så stora planer.
Han hade erbjudits plats på ett segelfartyg.
Han ville se världen.
Men han lämnade aldrig ens den här eländiga staden.
Ja, Piotr hade blivit en bra sjöman.
Om du älskar honom vet du vad du måste göra.
Gör det.
- Jag kan inte! - Gör det.
- Jag kan inte! - Gör det!
Skriv ditt namn här, Piotr.
Den här gången ska jag försöka få hem dig helskinnad.
Lägg av.
Ingen klandrar dig för vad som hände.
Och vad ska jag med två händer till? Den här är bättre för att röra soppa.
Så tack ska du ha.
Lord och Lady Ruthven.
Ett nöje. Välkomna ombord på Demeter.
Tack. Vi har precis gift oss. Är det inte underbart?
Underbart. Grattis till er båda.
Gör det till en lång resa, okej kapten?
Det blir det minsann.
Sluta drömma, grabben.
Hon är inte nåt för såna som dig. Här, drick.
Sätt fart.
Piotr.
Piotr, visst?
Ja. Piotr, det är jag.
Här, drick.
Sätt fart.
Titta på den här.
Är du lika grön som ditt ansikte?
Du tycker nog att det här ser konstigt...
- ...och skrämmande ut. - Ja.
Jag instämmer.
Hur många passagerare?
- Sju. - Last?
Salpeter, barndockor, svavel, jord, kol.
Jord?
Eller mögel. Lådvis av det.
Varför skulle någon skicka lådor med mögel?
Vem vet? Vem bryr sig?
- Den smakar säkert bättre än din mat. - Säkert.
Otur...
...att ha kvinnor ombord.
Sanna mina ord. Det bådar inte gott.
- Alla ombord? - Alla utom en.
- En greve. - Greve Dracula.
Ursäkta?
- Är det nåt problem? - Reste du öppet med passagerarna?
Det tar fyra veckor till England.
Vad trodde du att jag skulle göra, ligga i en låda?
Nej, stör inte.
Det är en sjuk passagerare.
- Sjuk? - De kom tydligen ombord i går kväll.
Alla var sjuka.
Bara kapten får träffa dem. Jobba vidare.
Ja.
Brukar du tjuvlyssna vid dörrar?
- Förlåt mig. - Nej.
Jag dömer inte.
Din accent. Spår av bayerska, eller hur?
Ja.
Bayern. Det var ett tag sen.
Ursäkta mig.
Det är havsluften. Den gör en...
...riktigt hungrig.
Kanske paprika?
Du är ny till sjöss, va?
Du lär inte klara dig. Det gör aldrig din typ.
- Vad är min typ? - Jag vet inte. Var kommer du ifrån?
- Bistriţa. - Rumän, som andrestyrman.
- Är det nåt fel på andrestyrman? - Han är rumän.
- Jag har alltid velat dra till sjöss. - Tråkigt.
Jag trodde aldrig att jag skulle slippa den där lilla stan.
- Fortfarande tråkigt. - Inget hände förrän nu.
Och här är jag.
Ja, här är du och tråkar ut mig.
Och är från Rumänien.
- Förlåt. - Drick det här. Det får tyst på dig.
- Vet du vad din historia låter som? - Sir?
En historia.
Gillar du den?
Den behöver paprika.
Den behöver paprika!
Ring i klockan.
Middagsdags!
- Vad är det här för marc? - Sir?
Ta tillbaka den.
Den duger inte.
Vi kan säkert hitta en bättre årgång åt er herre.
Inte åt honom, åt mig.
- Jag vill bara ha det bästa. - Då är du på fel skepp.
- Jag är dr Sharma. - Bra för dig.
Ursäkta mig, är du anställd av den här herren?
Han är min arbetare.
Han betalar min lön.
Det är inte samma sak.
Då har du löst en tvist.
Dövstum.
- Stackars barn. - Men hon har ögon.
Minsann.
Adisa.
Snälla, ställ inte till med ett spektakel.
Det här äktenskapet är ett nödvändig ont. Det vet du.
Men kalla mig inte för din arbetare.
Det gör ont.
Jag tror att det är säkert att välja fisken.
- Ursäkta? - Vi är omgivna av vatten.
Fisken borde vara färsk.
Jag är väldigt noga med vad jag äter.
- Jag också. - Ursäkta, jag förstår inte.
Vad förstår du inte?
Du gick till matsalen. Du behöver ingen mat.
- Jag gillar sällskap och folk. - Varför dödar du dem då?
Varför plockar man blommor?
Får jag slå mig ner?
Men vi har inte hälsat.
Och ändå verkar du lite bekant.
Kära damen, jag lovar att vara så bekant som du vill.
Jag är storhertiginnan Valeria av Augsburg.
Och jag är greve Dracula...
...av Valakiet.
Du är väldigt stygg.
Folk säger det.
Får jag fråga varför du reser till England?
Jag är inbjuden.
Jag är släkt med Bavarias regenter,
men tyvärr håller jag inte med dem.
En gentleman i England vill skriva min livshistoria.
- Jag förstår. - Och mr Balaur betalar.
Jag vet att det är vulgärt,
men min livsstil och min förmögenhet har gått upp i rök.
Och här är jag nu.
Rullar runt i denna läckande kista som ett torkat gammalt russin.
Ursäkta mig.
Min tyska är väldigt rostig.
Kan du ursäkta mig ett ögonblick?
God kväll.
Fortsätt titta på månen.
Jag vill inte störa dig.
Det förstör smaken.
Sir?
Snälla!
Förlåt. Det tog honom lite längre tid än väntat.
Det är en fantastisk kväll och en vacker måne.
Men din tyska...
Din tyska är förträfflig.
Du är för snäll. Jag verkar minnas mer än jag trodde.
Det är bra att fräscha upp minnet.
Du dödade en besättningsmedlem för att glänsa med din tyska?
Kanske lite slösaktigt?
Hans charmiga bayerska accent var det enda intressanta med honom.
Du lämnade ingen vid rodret.
Har du ingen självbehärskning?
Du berättade om svunna tider.
Sådana fester.
På min 18-årsdag fick jag nåt speciellt.
- Du kan aldrig ana vad. Gissa! - Jag vet inte.
- Gissa! - En juvelprydd tiara?
Mor ledde mig nerför trappan.
Jag kunde känna hjärtat bulta i bröstet.
- Gissa igen. - En ponny?
Nej. Jag leddes in i balsalen.
Mamma tog mina händer och jag sträckte mig framåt.
Min present var inslagen i silkespapper,
rosa silkespapper, väldigt stramt.
Ivrig slet jag i det.
Och sen, när jag inte längre kunde uthärda spänningen,
drog jag av ögonbindeln...
...och såg vad det var.
En ananas.
En ananas i djupet av den iskalla vintern.
Det måste ha känts helt magiskt.
Transporterad från kejsarens egna växthus som en dyrbar juvel.
Jag visste det.
Det är omöjligt, men jag visste det.
- Det är du. - Självklart är det jag.
Valeria, som vi dansade.
Ja.
Det var kvällen min mor försvann.
Ja.
Vem är du?
Ska vi dansa igen?
- Har ni letat överallt? - Det har vi.
Portmann är borta.
Varför tar vi oss aldrig ut ur dimman?
Den tycks förfölja oss.
Ursäkta,
men vi sökte inte överallt.
- Vad menar du? - Tja...
Vi tittade inte i hytt nummer nio. Enligt dina order.
Självklart. Ni gjorde rätt i att inte störa vår sjuklingar.
- Ingen lär väl vilja gömma sig där inne? - Sir!
- En av passagerarna, storhertiginnan... - Vad är det med henne?
Vi hittar inte henne heller.
- Dimman är intressant. - På vilket vis?
Användbar för att skymma solljuset.
Som man brukar säga:
"Ta alltid vädret med dig."
Letar du efter hertiginnan?
Har du hört talas om Nelson, Piotr?
Nelson?
En britt, Napoleons själ.
Ett öga, en arm. Inte?
Ungdomar... De glömmer så fort.
Amiral Nelson dödades vid slaget vid Trafalgar.
Han dog av sina skador.
De ville få honom tillbaka till England snarast.
Nationalhjälte. Britterna gillar sånt.
Men Spanien ligger långt bort,
och det var varmt, så vad tror du de gjorde?
De satte den gamla amiralen i en fat rom för att bevara honom.
- Nej. - Det är sant.
Problemet är att de inte berättade för besättningen.
Så när de kom hem till England fick de veta att de törstiga sjömännen
hade tagit en slurk eller två hela vägen tillbaka till Portsmouth.
Det var nog drag i den romen.
Vi ser efter.
Nej!
Det finns inga lik här.
Tack, greve Dracula.
Det här är nytt för mig.
- Jag är nog inte till mycket nytta här. - Piotr.
Jag träffade en Piotr en gång.
Som hastigast.
Finns det nån vits med att hota en skeppsgosse?
Jag är svag för ungdom och skönhet.
En ordentlig utredning görs förstås när vi når England.
Jag står alltid till ert förfogande.
God eftermiddag.
Tack.
Två personer försvann på en natt.
Var sjön ovanligt hård?
Jag vet inte. Jag sover tungt.
Och var är din fru, min herre?
- Ska hon inte göra oss sällskap? - Dorabella är lite...
Hur ska jag säga? Hon är ganska utmattad.
Dorabella.
Vilket förtrollande namn, Dorabella.
Det hänger kvar på tungan.
Vad gör du här uppe när Dorabella ligger där nere?
Man kan få för mycket av det goda.
Tvärtom.
Jag har alltid ansett att för mycket är precis lagom.
Den behöver paprika.
Du är ett bra sällskap, Piotr.
Spring iväg nu. Rengör nåt.
Ja.
Mina vänner kallar mig Victor.
Okej, Victor.
Jag sa att mina vänner kallar mig det.
Ursäkta.
Jösses, det är för lätt.
Iväg med dig nu.
- Jag visste inte att du var där. - Litar du på pojken?
Han är en bra grabb.
- Tror du? - Tja, en rumän.
Han kanske förde otur med sig.
En Jona.
- Eller kanske andrestyrman. - Hur så?
- En rumän. - Ja, men det finns kvinnor här.
Det är vanligtvis kvinnor som för otur med sig.
Tja, vi har anklagat halva skeppet. Nån fler?
- Resten av passagerarna. - Ja, passagerarna.
Sju av dem.
Sju passagerare...
...på Demeter.
Nu är de sex.
Vad var ditt nästa drag?
Jag sa ju att jag värdesätter ungdom,
och natten var varm och full av möjligheter.
Det finns monster här i världen, Yamini.
Varelser som lämnar en skugga på ens själ
om man släpper in dem.
Jag ska aldrig låta dem ta dig.
Det svär jag på.
God afton.
Du borde inte vara här. Kaptenens order.
Det är så varmt där nere.
- Var är vi? - Precis utanför Greklands kust.
- Får jag ta en sväng på däck? - Varsågod.
Men var försiktig.
Det ska jag vara.
Sluta drömma.
- Varm natt, eller hur? - Herregud.
Nej, det kan jag inte påstå att jag är.
Förlåt. Vi har inte träffats. Jag är greve Dracula.
Lady Ruthven.
Jag borde inte vara ensam med dig så här.
Min man säger att två personer har försvunnit.
Och här är vi, två personer.
Jag har inte mått så bra.
Havet får mig att må illa.
- Men jag är bättre ikväll. - Nej,
ikväll är du utsökt.
Din man är lyckligt lottad.
Visst är han det,
men det är jag också.
Han är så stilig, och vi ska skaffa så många barn.
Prat om barn måste låta banalt för en man som dig.
För en man som mig låter det som ett mirakel.
Kära nån,
nåt hos dig fullkomligen kräver intimitet.
Borde nygifta damer verkligen prata om intima saker
- med stiliga främlingar? - Jag ser ingen skada i det.
Såvida det inte är en farlig stilig främling.
- Är du farlig? - Ja, jag är väldigt farlig.
Som en av de exotiska adelsmännen man läser om i böckerna,
fyllda med Österns mystik och faror.
Ja.
- Vi är på väg till Amerika! - Jaså, verkligen?
En ny värld. Ett nytt liv.
Det var synd.
Varför det?
För jag är en vampyr.
Vad sa du?
- Ta en titt i spegeln. - Vilken spegel?
Man kan alltid hitta en spegel om man försöker.
Där.
Det är...
Hur gjorde du det där?
Speglar är en djupare och farligare magi än de flesta inser.
Speglar kan ge utrymme för fantasier, eller än värre:
visa oss sanningen.
- Vad ser du i spegeln? - Mycket.
Jag tänkte att du förtjänade en glimt av vad som kunde ha varit.
Vad som kunde ha varit?
- Varför säger du så? - Jag sa ju det, vackra Dorabella.
Jag är en vampyr.
- Gris. - Ursäkta?
Fyra veckor till England och du har avverkat tre personer på två nätter,
- som en räv i hönshuset. - Som en konnässör i en vinkällare.
Man väljer sina årgångar med omsorg, de röda och de vita.
Jag gillar både hertiginnan och matrosen.
- Men du är noga med din diet. - Det måste jag vara.
Annars hade jag nått England med en rysk sjömans sociala färdigheter.
Och ändå glufsade du i dig. Räv, hönshus.
Gris, tryfflar.
I den takten blir det ingen kvar att styra skeppet.
Jag visste att det skulle funka med en gles besättning.
Det har jag varit med om tidigare.
Hon sa att hon var för varm.
- Jag sa åt henne att vara försiktig. - Och du såg inget?
Nej. Inget där jag stod.
Det här är befängt. Var är hon?
Vad har hänt med min fru?
- Lissabon då? - Två dagar bort.
Vi fortsätter till England och dubblar vakten.
- Ingen får gå ensam på däck. Uppfattat? - Ja.
Vi måste anta att det finns en mördare ombord.
Vi kan tyvärr inte lita på nån.
Du verkar extra skärrad, unga damen.
Såg du nåt som skrämde dig?
Hon hör dig inte. Hon förstår bara teckenspråk.
Det är ett språk jag måste lära mig... nån gång.
Det här är mer än mord.
Det finns ondska på det här skeppet.
Titta ut. Se på den.
Vilken sorts dimma följer ett skepp?
Ja, det är ondska i görningen, men det är en mänsklig ondska.
- Tre personer är döda. - Tre personer saknas.
Och vart tog de vägen? Fick de vingar och flög iväg?
Vilken absurd idé.
Mörka krafter.
De mörka krafterna tog min Dorabella.
Jag har svårt att tro
att en övernaturlig kraft skulle lämna en så stor mängd blod efter sig,
såvida den inte har druckit sig mätt.
Så, mina herrar, det finns en mördare ombord.
Inför allas ögon... eller i det dolda.
Vi letar överallt.
Ingen kan hålla sig gömd länge på detta skepp.
Vi kanske borde börja med hytt nummer nio.
Det finns inget av intresse där.
Ändå skulle det nog lugna oss alla om vi tog en liten titt.
Eftersom vi måste misstänka alla, inklusive dig, kapten Sokolov,
borde vi inte utesluta passageraren i hytt nio.
Nåväl, hytt nio ska genomsökas...
...av mig.
Då måste vi väl lita på dig.
Jag förstår inte. Ville du att de skulle genomsöka hytt nio?
- Jag antog att hytt nio var din hytt. - Gjorde du?
Vilken stank.
Sjukrummet är inte ett ställe för kräsmagade. Stanna här.
Vad kan du höra?
Andningar.
Kaptenens?
Nej.
Nå?
Allt som tidigare. Passageraren är väldigt sjuk
och det finns ingen annan där.
Jag genomsökte den noggrant. Är ni nöjda?
Kaptenens ord är gott nog för mig.
Och mig.
För tillfället.
Det verkar vara vanlig gammal trädgårdsjord.
Det är inte fullerjord eller nåt sånt.
Självklart. Du är en vetenskapsman.
På Calcuttauniversitetet .
Eller jag var det.
Är du själv en vetenskapsman?
Jag har smak för det.
Vetenskapen vet inte allt.
Vad tror du om allt det här?
Du måste ha sett några konstiga saker i dina dar.
Nu börjas det.
Fråga vilden, han vet.
- Han ser runt hörnen. - Det är väl sant, eller hur?
All svart magi ditt folk sysslar med?
Mitt folk.
Tillit, när den väl gått förlorad, kan inte lätt återställas.
Jag vet. Men vi har genomsökt skeppet från stäv till akter.
Det finns inga spår av våra försvunna vänner. Alla överens?
- Det kan bara betyda en sak. - Jag är rädd för det.
Det är en av oss.
Det är tydligt vad vi måste göra.
Vi fortsätter till England, där myndigheterna får sköta saken.
Om vi håller ihop och är försiktiga, om ingen är ensam...
Han måste ha fallit från övre seglet. Jesus.
- Dr Sharma? - Jag är ingen kirurg.
Hämta Valentin. Få ner honom.
Fort, han blöder.
Kliv undan om du inte står ut med att se blod.
Och du står inte ut, eller hur?
Du kan inte tygla dig kring blod.
Det är inte bara näring.
Det är ett beroende.
Du ler.
Efter 400 år är det trevligt att bli förstådd.
Jag har inte förstått dig än. Inte helt.
Sju väldigt olika passagerare på Demeter.
Så lämpligt, med tanke på din diet.
Lägg honom här!
Hur kunde du, av alla människor, falla?
Det är dimman. Det är som att andas gift. Fixa det.
- Bara fixa det. - Jag ska försöka.
Men det förändrar inget. Djävulen är ombord.
- Djävulen! - Gör det!
Bit. Håll fast honom.
God kväll, greve Dracula.
Mår du bra?
Jag antar att vi alla är lite nervösa.
Inte hungrig?
Olgaren, får jag fråga,
har du normalt så många passagerare?
Nej.
Det är väldigt konstigt.
Det här är de flesta vi har haft.
Och de rikaste.
Och lord Ruthven är nog den rikaste.
Varför valde du detta skepp?
Det var en rekommendation från min affärspartner.
- Jag har en passiv partner. - Vem rekommenderar Demeter?
Jag ifrågasatte det inte.
- Varför inte? - Tack vare sponsringen
hade lord Ruthven pengar och position för att uppvakta Dorabella.
Lord Ruthven ifrågasatte inget.
Vad spelar det för roll? Skepp som skepp. Mr Balaur har nog sina skäl.
Vad sa du? Balaur?
Ja, min passiva affärspartner.
Och min sponsor.
- Nå, vilket sammanträffande. - Greve Dracula, har du nån koppling...
Monstret har avslöjats.
Törstande för blod och stinkande av gravjord.
Den sofistikerade gentlemannen var bara en fasad.
En sofistikerad gentleman, Agatha, är alltid en fasad.
Även en gentleman som mr Balaur?
- Vem då? - Dracula, från det latinska "dracul",
som betyder "drake". På rumänska, "balaur".
Syftet med ett alias tycks ha undgått dig.
- Jag tyckte det var smart. - Du måste vara smartare än så.
För att leva på de civiliserade måste du lära dig att leva med dem.
Båten var ett genrep för livet i England.
Du fyllde ditt skafferi för att lära dig självbehärskning.
- Precis. - Och mr Balaur,
din självbehärskning misslyckades.
Där ser du. Inte förlorarens sida.
Vad tittar du på?
Skeppet är förbannat.
Det är fördömt.
Hitta alla som instämmer. För hit dem. Det finns bara en väg ut.
Ja Valentin.
- Frun? - Tyst.
- Men jag trodde... - Tyst.
Du är död.
Alla dör till slut.
Jag drömmer. Det här är inte på riktigt.
Verkligheten är överskattad.
Nej. Nej, snälla.
Jag trodde inte att du skulle svara.
Nej!
Vilken människa kunde ha gjort det här?
Vi måste genomsöka skeppet igen. Jag vill ha hela besättningen parvis.
- Det blir tyvärr inte möjligt. - Det är möjligt om jag ger ordern!
En av livbåtarna saknas.
Och även de flesta...
...av besättningen.
Men vart skulle de ge sig av?
Bort härifrån.
Sir?
Yuri?
Det är dags.
- Vad pratar du om? - Vem är i hytt nummer nio?
När förlorade jag så många pjäser? Jag höll på att vinna.
Nej, du har förlorat ända från början.
Du dricker inte.
...vin.
Bonden är välplacerad.
Om jag får den till andra sidan blir den ännu en drottning.
Glöm schacket och koncentrera dig på spelet.
Vem är i hytt nummer nio?
Hur hamnade jag här?
Minns du inte?
Vi var i klostret.
Du släppte Mina.
Jag sa spring. Iväg nu!
Ja, men jag släppte inte dig, eller hur?
Var är jag? Vad är det här för ställe?
Du vet säkert var du är.
Människorna du lever på, du får dem att drömma.
Vampyrens kyss
är en opiat.
Dricker du mitt blod?
Agatha,
du är utsökt.
Så mycket insikt,
intelligens, kunskap,
och till och med syndighet.
Man har inte bråttom med en sån årgång.
Jag har dragit ut på dig.
Det är jag.
Jag är i hytt nummer nio.
Ingen kommer att vara här.
Mina herrar, jag är rädd att jag tog saken i egna händer.
Kom in.
Låt mig spara er lite tid.
Känner nån av er igen det här?
Portmanns halsduk. Den känner jag igen.
Och titta.
Storhertiginnans.
- Jag såg det natten hon försvann. - De var inte här förut.
- Troféer. - Troféer, exakt.
Som om allt det här bara var en sjuk lek.
Jag anser att det här är alla bevis vi behöver.
Och här är hon,
dränkt i sina offers blod,
mörderskan.
Nåt att säga innan vi hänger dig?
Du såg henne! Hon kunde knappt lyfta huvudet.
- Vad gör du? - Kapten, håll dig utanför detta.
- Du höll mördaren i säkerhet! - Se på henne.
Hur kunde hon ha styrkan att döda dem?
Skenet kan bedra, dr Sharma.
Det kan inte vara hon. Skulle hon ha tagit Abramoff?
Portmann? Se på henne!
Det kvittar hur hon ser ut. Hon gjorde det!
- Det vet du inte. - Mina herrar.
- Vi ska inte låta situationen gå överstyr. - Det är en lynchning! Kan det bli värre?
Varför lyssnar ni alltid på vad han säger?
Varför skyddade du henne?
Jag fick ett uppdrag med särskilda direktiv.
Ett uppdrag?
Från en man vid namn Balaur, kanske?
Ja. Han sa att hans nya fru var väldigt sjuk.
Hon behövde resa till England för behandling.
Han betalade oss för att ta med henne. Ta med dig.
Jag är inte mr Balaurs brud!
- Sluta prata, häng henne. - Nej, vänta! Lyssna.
Olgaren! Vi är inte vildar!
Och vi är inte får.
- Ni får inte hänga mig. - Säg en anledning till varför inte.
För att...
...jag är en vampyr.
Är det lustigt?
Lyssna på er kapten då. Jag är en skör och hjälplös kvinna.
Hur lyckades jag slakta fyra personer och hiva liken överbord?
För att jag är en vampyr.
Ni vet väl vad en vampyr är?
En usel, stinkande, drumlig monstrositet.
Vi kan klä ut oss som vanliga människor
men blir som besatta av blotta synen och doften av människoblod.
- Nog! - Nej, vänta.
- Nej! - Jag har erfarenhet av sånt här.
Vi kan ta reda på om du är vampyr.
- Nej, lyssna. Jag vet vad jag pratar om. - Vi kan hänga dig och se om du dör.
- Man kan inte hänga en vampyr. - Han har rätt!
Ni kan inte hänga mig. Jag kommer inte att dö.
Och när den här farsen är över, blir du den första jag ger mig på.
Och sen tar jag resten av er en efter en,
och jag ska dra ut på det.
Tror ni inte att jag kan?
Tänk på de fyra jag redan slukat. Har ni bråttom att göra dem sällskap?
Kom igen, då.
Vem av er har modet att sparka undan tunnan?
Jag.
Ska vi avsluta det här?
Har du fått tunghäfta?
Jag biter mig i läppen.
Se på honom.
Jag erkänner att jag ljög för er.
Jag är ingen vampyr. Han är det.
Greve Dracula.
Det är han. Han är vampyren.
Ursäkta mig om jag äcklas när en mörderska
spottar blod i mitt ansikte. Gör som ni vill med henne.
Jag går till min hytt.
Ur vägen, barn.
Rör henne inte!
Våga inte röra henne.
Smart tjej, teckenspråk.
Så synd. Jag njöt av den här resan... och människorna.
Och jag var en bra detektiv, eller hur?
Jag har en speciell gåva för att eliminera misstänkta.
Nej!
Sätt dig. Sitt upp och andas. Andas djupt.
- Vart tog han vägen? - Slappna av. Andas djupt.
Var är Dracula? Vart tog han vägen? Var det ingen som tittade?
Vi hjälpte dig.
Prioritera rätt framöver. Det finns en vampyr ombord.
Jag är syster Agatha Van Helsing från Santa Marias kloster i Budapest.
- Kapten Sokolov? - Ja?
Du är befriad från befälet.
Här är den.
Draculas hytt.
- Den verkar inte ha använts. - Men gardinerna har dragits för.
- Är du okej? - Nej, jag är döende, men distraheras inte.
Dracula måste sova i en kista eller låda med sin egen jord.
Ingen aning varför. Det är inte så rimligt.
Sa du jord?
Jord, ja.
Nånstans på skeppet måste det finnas en låda transylvansk jord.
Har du sett nåt sånt?
Vi har 50 lådor med jord.
Vad menade du med att du har erfarenhet av sånt här?
Min forskning har ibland fört mig längs mörka stigar.
En fortsättning på livet bortom graven.
De odöda.
Nosferatu.
Såna saker existerar.
Dracula förde oss alla till skeppet av en orsak.
Uppenbarligen valde han dig för din kunskap.
Jag undrar vad han ser i mig.
Jag har ingen aning.
Men vad än han har för avsikt med mig,
tar han inte min dotter.
- Såg du hur han såg på henne? - Vad är det?
Det här...
En sista utväg.
Det finns död, och det finns odöd.
- Var det den sista? - Det finns en till.
Ni hörde henne. En till.
Nej, vänta.
Ännu bättre, vi lämnar en låda åt honom.
En viloplats.
Nu gömmer han sig i skuggorna,
men dagsljus försvagar honom. Han måste vila.
- Om det bara finns en låda... - Kan vi fånga honom.
Vi kan åtminstone reducera hans alternativ.
Nu måste vi öka våra.
Kapten, jag antar att det finns en bibel ombord.
- Genant nog har jag ingen nu. - I min hytt.
Snälla, hämta den.
Han är en väldigt övertygande man.
Man kan nästan säga...
- ...förförisk. - Borde du inte hjälpa till på däck?
Jag vet inte var jag borde vara just nu.
Det kanske är dags att jag bestämmer mig.
Om greve Dracula är mr Balaur...
Lita inte på honom.
...är han min passiva partner.
Det kanske är vad greven ser i mig.
En partner.
Och om min intuition stämmer, gör han oss snart sällskap.
Tack.
Ingen orsak. Vi har en affärsöverenskommelse.
Vi är partners.
Jag skulle vilja fortsätta.
Hur länge då?
Som jag förstår det är en vampyr välsignad med evigt liv.
Ja, men det tar lång tid att veta säkert.
Du tänker samarbeta med den här varelsen?
Det är affärer.
Vi är inte dumma.
- Jag är en vetenskapsman. -Dr Sharma,
du är väldigt smart, men du är en profet som inte hedras i ditt eget land.
Jag, å andra sidan,
inser din briljans och ser fram emot att insupa den.
Nej.
Släpp det nu. Hör du mig?
Jag skulle hellre se min dotter dö än att hon blir som du.
Jag undrar om du menar det.
Släpp korset, annars skjuter jag henne mitt framför dig.
Du skulle du inte göra.
Överlämna dig till oss,
jag svär på att jag skjuter annars.
Nå, hur blir det, förnuftets man?
Död eller odöd?
Gud förlåt mig.
Yamini.
Den här saken...
...den här Dracula...
...är bara ett monster.
Du ska vara en man.
Jag ska bli mer än en man.
Se vad du har ställt till med.
Jag gjorde det för dig.
Varför det?
Jag trodde att du hade valt mig.
Jag valde dig... .
...åt Dorabella.
Och nu när du ärvt hennes pengar ska jag ärva dem från dig.
- Partner. - Nej.
- Tack för allt. - Nej, snälla.
Försök att vara lugn.
Du är duktig.
Mr Sharma?
Jag förstår inte poängen.
Herrens ord.
I klostret fungerade nattvardsbröd, så vi måste ha tillit.
Är detta allt vi har kvar?
Vidskepelser? Sagor?
Du såg korsets effekt på honom.
Det är inte mindre vidskepelse för att en galning också tror det.
Vi har en mördare ombord, en mänsklig man.
Om än sinnessjuk.
- Kloster? - Sa jag att jag är nunna?
Perfekt, hon är nunna.
Vi behöver en general. Vi behöver strategier, inte nunnor.
- Du ger inte sken av att vara nunna. - Folk säger det.
Vad är på tok? Vad har hänt?
Tårar för din herre?
Jag trodde att du föraktade honom.
Han var inte min herre.
Kapten Sokolov, sluta rynka på näsan.
- Hur visste du att jag gjorde det? - Det är hörbart.
Den här cirkeln ska skydda oss...
Jag tror den gör det.
- Du sa att det funkade på klostret. - Ja.
Men ändå är du här.
Så vad hände?
Dracula tog sig in genom att dölja sig i...
...en annans skinn.
Syster Agatha?
Piotr.
Vakna pojk.
Berätta igen vad som hände under däck.
Du stötte på Dracula som sög blod från engelsmannen, visst?
Ja.
Och Dracula såg dig?
Ja.
Och då lät han dig gå?
- Ja. - Får jag fråga varför?
- Jag vet inte. - Nej, Piotr. Jag vet inte heller.
Kom igen Piotr, du behöver bara förklara.
Jag sa ju det. Han drack lord Ruthvens blod.
Han var upptagen.
Upptagen?
Ja.
Jag sprang.
Han struntar nog i mig.
Han lät mig gå.
Olgaren, vad händer?
Victor?
Försök bara att förklara.
Jag har förklarat.
- Det är allt. - Piotr,
vi vill bara vara säkra på att du inte har smittats.
Ockuperats.
En gång såg jag Dracula kliva ut ur en vargs mage.
Vi måste vara säkra.
Hur gör vi det?
Piotr, du gick in i cirkeln innan den var klar, visst?
Jag tror det.
- Jag tänkte inte på det. - Nu när cirkeln är sluten
skulle en vampyr inte kunna gå över den
under några omständigheter.
Piotr, gå utanför cirkeln.
Men...
...du sa att det inte var säkert.
- Nej, gör inte så mot grabben. - Bara för ett ögonblick.
Piotr, kliv utanför cirkeln.
Det är en order.
Korsa gränsen, bara fram och tillbaka.
Gör det. Nu.
- Duktig pojke. Gå tillbaka in. - Nej, båda fötterna.
- Det var roligt. - Gud hjälpe oss.
Detta, nu igen?
En långtråkig bok.
- Vad vill du ha? - Det jag alltid vill ha.
Nåt att äta, lite sällskap.
Dina lådor har förstörts. Du har ingen tillflyktsort.
Jag märkte att en av mina lådor är kvar.
Du får gärna sova i den när du vill.
Vi ska inte väcka dig.
Jag förstår. Ni lämnade den där som ett lockbete.
- Jag kommer att sakna dig. - Jag ska förskona dig sorgen.
Så snällt.
Nå,
jag undrar...
- ...vem av er det blir. - Vem av oss som vad?
En av er kommer att ge vika. Natten är ung.
Förväntar du dig att vi ska överlämna oss till dig?
Ja.
- Men varför? - Vad är alternativet?
Det är bara en tidsfråga.
Kom igen.
Vill ni åtminstone inte få en bra död? Ta era chanser, dö kämpandes,
dö i strid som alla levande saker ska?
Det är säkerligen bättre än det här trista dödläget.
Det är inte ett dödläge, greve Dracula.
Vi har en fördel över dig, eller åtminstone har jag det.
Jag verkar vara den enda på båten... som inte är en galning.
Nu intresserar du mig.
Sidor från en gammal bok, fastspikade på däck,
som du inte kan gå förbi?
Din konflikt, din misstro, din skepsis är en stark smak.
Berusande.
- Låt honom inte förvirra dig, Adisa. - Jag är inte förvirrad.
Den här mannen dödade Tom.
Lord Ruthven.
Han tog mitt livs kärlek, och jag tänker inte spela hans spel.
Var är han? Vad har du gjort med honom?
Fiskmat.
Som de andra. Man lär sig att hålla ett städat slakteri.
Adisa, berätta nu,
vad ser du framför dig?
En man.
- Bara det? - Mindre än så.
En mördare.
Om du är så självsäker och om du är så arg,
gå utanför cirkeln.
Även om du inte tror på det som är självklart,
vet du att han är farlig.
Gå utanför cirkeln och dansa med mig.
Slösa inte ditt liv för att bevisa nåt!
- Det där gör ingen nytta! - De kallar det livräddare.
Jag tror på det. Jag tror på stål och pulver.
Okej, försök skjuta honom, men inifrån cirkeln.
Vi måste vara starka och enade och inuti cirkeln!
Ja, stanna i cirkeln.
Gör som de säger, som du alltid gör,
för du är en tjänare.
Hur dumma era herrar än var, hur vackra ni än är,
är ni dömda att förbli i skuggan.
En skyldig hemlighet.
- Låt bli. Nej! - Stanna!
Jag visste att du kunde det.
Din egen man till slut.
Kom tillbaka. Kom tillbaka in!
Det här är en avrättning.
Det här är för Tom.
Aj.
Håll ner honom. Håll honom på däck, Olgaren.
Greve Dracula!
Dra åt helvete.
Var är Olgaren?
Han lagar mat.
Precis när man tror att man är utom fara.
Och systern?
Det vanliga.
Ta rodret.
- Hur länge ska du fortsätta kolla? - Tills jag är säker.
Det har gått en vecka.
Men om han överlevde skulle det ta tid för honom att läka.
Men enligt dig han bara göra det i en säng av sin egen jord.
Det där är den enda ombord. Ha tilltro.
Jag kämpar med tilltro.
Vi närmar oss Whitby. Vill du göra oss sällskap på däck?
Visst har du en livbåt kvar?
- Ja, hurså? - Det här skeppet får aldrig nå England.
Vad pratar du om?
Din last, jag har gått igenom den. Vi har allt vi behöver här.
- För en tebjudning för dockor? - Nej.
Salpeter, svavel, kol.
För krut?
Det finns tillräckligt för att spränga hål i skrovet, visst?
Det där kan vara en bra plats.
Det skulle sänka henne. Men varför?
Inget spår av vampyrens smitta kan tillåtas nå västvärlden.
Lita på mig.
- Vi måste sänka Demeter. - När ska du inse att du har vunnit?
När jag är död.
Vampyrens förbannelse bor inom mig.
Jag får absolut inte följa med till England.
Nej. Agatha, nej.
- Jag vägrar... - Berätta för dem om Dracula om du vill.
Berätta vad som hände här ombord på Demeter.
Men berätta inte för nån var hon ligger.
Säg att hon sjönk nån annanstans långt härifrån.
Vi måste skydda de nyfikna från dem själva.
- Men han är död! - Se detta som ett pestfartyg.
Alla försiktighetsåtgärder måste vidtas.
Säg inget mer.
Förklara vad som händer för Olgaren och Piotr och stig av skeppet.
Jag kan fixa krutet själv.
Gå nu. Jag har inte hela dagen, bokstavligen.
- Syster Agatha? - Säg inget mer.
Jag är en nunna.
Du nämnde det.
Det är inte rätt.
Jag vet.
Men det måste göras.
- Men syster Agatha... - Gud tar hand om syster Agatha...
....om Gud vet vad som är bäst.
Livbåten är klar, kapten.
Sänk ner den.
Jag antar att det är dags för ett sista försök till samtal.
Hoppas att det finns utrymme för förhandling
om huruvida självmord är en dödssynd.
Hallå?
Är det nån där?
Sjunka med skeppet.
Jag lärde mig för länge sen att det var kaptenens jobb.
En färdknäpp?
En färdknäpp.
På däck, då.
En säng.
En säng av sin egen jord.
Han lever.
Sokolov, han lever!
Sokolov gör inte det.
Jag råkade sluka honom. Jag var utsvulten.
Jag tror att planen var en drink på däck.
Jag hoppas att jag är en rimlig ersättare.
Låt honom prata på.
Det här för mig tillbaka.
Ungefär tre århundraden.
Vi måste göra om det.
Det tror jag knappast.
Jag instämmer.
Hur känner du dig?
Väldigt dödlig.
- Du då? - Oförstörbar.
Hur gjorde du?
Jag simmade under båten och klättrade upp på andra sidan.
En enkel men effektiv flyktmetod.
- Jag trodde att vi hade vunnit. - Om det är nån tröst, Agatha,
kom du närmare än nån annan.
Titta.
Pjäsen tog sig nästan till andra sidan av brädet.
Men det blir nog ingen andra drottning.
Piotr och Olgaren kom undan.
Man kan inte äta alla.
Jag missade dr Sharma också, det var synd.
Jag älskar vetenskap. Vetenskap är framtiden, Agatha.
Och ändå fruktar du korset?
Självklart. Alla gör det, det är problemet.
Det är ingen symbol för dygd och godhet. Det är ett tecken på skräck och förtryck.
Er idiotiska kyrka har terroriserat pöbeln i århundraden,
och jag har sugit åt mig deras blod så länge,
att jag har absorberat deras rädsla för korset.
Herregud.
Jag kan knappt vänta på att få äta några ateister.
Nej.
Ursäkta?
Det är väldigt fint och logiskt, men det är inte anledningen.
Vad gör dig så säker?
För jag tror att jag börjar lära känna dig. Jag vet när du ljuger.
Varför skulle jag ljuga för dig?
Det skulle du inte. Det är inte mig du ljuger för.
Varför detta småprat?
- Folk gör sånt. - Inte du.
Det är aldrig för sent att förändras.
Du försöker dra in mig mig i en diskussion.
Försöker du distrahera mig?
Vad är det du brukar säga?
Ja, man ska aldrig ha bråttom med en nunna.
Varsågod. Jag vinner.
Det sista dina ögon kommer att se är föraktet i mina.
Är de döda?
Ja.
Och nu då?
Vi hedrar dem.
- Hur? - Genom att berätta deras historia.
Nå...
...hur var första gången till havs, Piotr?
Marius.
Marius?
Det är mitt riktiga namn.
Mina vänner kallar mig det.
Välkommen till England, greve Dracula.
Varför dröjde du?
FORTSÄTTNING FÖLJER
Undertexter: Daniel Rehnfeldt